Jeg er Uhtred, søn af Uhtred.
Efter nederlaget ved Ethandun blev jarl Guthrum døbt og kronet
som kong Aethelstan af East Anglia.
Aethelwold i Wessex så imidlertid sig selv som den sande tronarving.
Jeg ser det, som en konge ville se det.
- Men Alfred har andre planer. - Skal jeg giftes bort?
Et permanent bånd mellem Wessex og Mercia.
Hvem af jer er Aethelred?
Alfred tvang mig til at forny min loyalitet.
Han sendte mig for at dræbe nordboerbrødrene, Erik og Siegfrid.
Efter at have taget Siegfrids hånd, bortviste jeg dem.
I tager ét skib og forlader Northumbria. I vender ikke tilbage.
Jeg sværger!
Og endelig tog jeg i Northumbria min hævn over Kjartan
og hans søn Sven, og jeg befriede min slavesøster, Thyra.
Lad mig hjælpe dig.
Efter at have besejret danerne,
giftede jeg mig med min kære Gisela.
Og nu virker alt stille.
Men for en kriger kan der aldrig være fred.
Skæbnen betyder alt.
TRE ÅR SENERE
KONGERIGET MERCIA
Vi er her.
Læg til forude. Vær klar.
Hun siger, at hun elsker mig.
- Jeg sværger. Hun siger, hun elsker mig. - Det gør hun.
- Sihtric, hun er en hore. - Nej.
- Det er fortid. - Hun elsker dit sølv.
Er det hans piks navn?
Jeg vil giftes med hende.
Og jeg vil have, at du dræber danere og overlever natten.
Vi er landsbyboernes eneste chance.
De er begyndt.
Elgin. Ræk mig flasken.
Hvis du vil overleve, knægt, så slip dit sværd.
Der er højest 30 plyndrere.
Vi gemmer os og venter.
Vi angriber på min ordre, ikke før.
I hørte herren, vi går i dækning.
Kom så!
- Gem dig. - Elgin!
Elgin, op!
Vi har fanger med. Hold dem i ro!
Elgin!
- Er du fuld? - Nu!
Dræb hver eneste af de sataner!
Hvad hedder du?
Hun hedder Aethelflaed, herre.
Er du hendes mor?
Nej, herre.
Kong Alfred
har en datter ved navn Aethelflaed.
Hun er stærk og modig.
Det må du også være.
Gå tilbage til jeres landsby og tag jer af de døde.
Finan, hæng tre af de døde, så de kan ses fra floden!
Herre.
Tag, hvad der tilhører jer. I er i sikkerhed nu.
Tag hjem til din rotterede og sig til enhver, der vil lytte:
Temesfloden på den anden side af Lundene tilhører Alfred,
og den bevogtes af Uhtred af Bebbanburg.
UHTREDS BOLIG I WESSEX
Der er et velkomment sy,
min kone og dreng.
Jeg tror, at vi giver dig for meget mad.
Glem ikke din datter, hun er her også.
- Gik det godt? - Ja, ikke en skramme.
Du har en gæst.
Han har været her hele natten.
Aethelwold.
Hvor meget af min ale har du drukket?
Ikke en kop.
Ikke en dråbe ale har passeret mine læber i ti dage eller mere.
Har du været syg?
Ikke syg, men... Ædru,
hvilket som du ved, ikke er lig mig.
Men det er vigtigt, at du accepterer, at jeg er ædru.
Sig, hvad du kommer for at sige, du har ventet længe nok.
De døde taler.
Jeg har set det, hørt det. De døde taler.
- De døde. - Et lig.
Jeg så ham rejse sig fra graven og tale.
Og hvad sagde det lig?
Hvad han sagde, berører os alle,
derfor mit besøg, og hvad jeg vil sige, er hans ord, ikke mine.
Hvad sagde han?
At jeg skulle være konge.
Tro mig, det er sandt.
Han sagde, at jeg skulle være konge af Wessex,
og at du også skal være konge.
Han sagde, at du, Uhtred, bliver konge af Mercia.
Bjørn hørte det gennem tre spindere.
Bjørn?
Det hedder han.
Er han daner?
En død daner, ja.
Altså en god daner.
Vi er kongelige, du og jeg.
Jeg har gjort alt for at tjene Alfred, men uden belønning, uden svar...
Hvor skal du hen?
Vaske blodet af mine hænder, og så i seng!
Tror du ikke på mig?
Hvor så du det lig?
I Mercia. På den anden side af Watling Street.
Har du været i Danerland?
Jeg tog til den del af Mercia, Alfred gav til danerne, ja.
Gik du tilfældigvis over Watling Street?
Jeg blev bedt komme! Jeg blev inviteret! Og det samme vil ske for dig!
Jeg ved, hvad jeg så.
Du bliver dronning.
Jeg ønsker måske ikke at blive dronning.
Når Bjørn er klar til at tale, kommer der en budbringer.
Sig mig,
ønsker du Alfred ondt?
Nej. Selvfølgelig ikke.
Jeg ønsker ham død, men jeg ville ikke gøre ham fortræd.
Jeg ved, hvad jeg så.
Jeg bliver ikke længere, end jeg er velkommen.
Tak for din gavmildhed.
Du er svoret til Alfred.
For at blive konge af Mercia må du bryde den ed.
Hvis det er min skæbne.
Så du tror, at han taler sandt?
Nej.
Men jeg ved, at han ikke lyver.
Sandheden er en anden sag.
Vi vil ikke have en fjende som Alfred.
Og Alfred vil ikke have en fjende som mig.
Det lader til at være god fremgang, herre.
Cookhams folk lader til at være ved godt mod.
Det virker sådan.
Vi får at se.
Konge.
Åbn portene!
- Finan. - Hvad?
Konge. Velkommen til Coccham.
Finan.
Herre Uhtred er i fæstningen.
Vil du hente ham, Finan? Vi venter i hallen.
Ja, herre.
Manden må have en præst til hver af årets dage.
Gud være med dig.
Herre, vi sejler ind i Wessex.
Denne del af floden beskyttes af Uhtred.
- Sagde du, at du skal handle der? - Ja, herre.
Herre.
Jeg kan ikke risikere at miste mit skib.
Du skal nok beholde dit skib.
Det er let nok at sige.
Det er en hednings hal.
Det siger du hver gang, du kommer, herre.
Uhtred er en hedning, og dette er hans hal.
Jeg finder det irriterende, at han ikke vil vokse,
han insisterer på at holde fast i den oldtidstro.
Det er vores forfædres tro.
Der ikke vidste bedre.
Herre konge.
Forfriskninger.
Tak, Gisela.
- Jeg håber, du har det godt. - Det har jeg, herre.
Og bedre, nu hvor du er på besøg.
Alen er nybrygget.
Fremragende.
- Du er tilfreds i Wessex, håber jeg? - Det er jeg, herre.
Jeg har det godt, min familie har det godt,
der er fred, og det er alt, hvad jeg beder om.
Og hvad med dig? Er du tilfreds?
Min datter er gammel nok og vil snart blive giftet væk.
Jeg er... Urolig.
Aethelflaed en sød pige.
Det er hun.
Er du glad for hendes bejler, herre?
Aethelred.
Han tjener et formål. Han er en mand af Gud.
Vi ser frem til brylluppet i Winchester.
Og jeg ønsker hende... Lykke.
Formålet med ægteskab er ikke at være lykkelig, min kære.
Så er jeg heldig.
Jeg beder til, at min kone kan sige det samme.
Det gør hun nok, Odda, eftersom hun ser dig så sjældent.
Herre konge.
Herre Odda.
Steapa, min ven.
Uhtred, du fortjener ikke så charmerende en kone.
Jeg er helt enig, herre.
Jeg ventede dig ikke, der har ingen beskeder været.
Jeg hører, at du har hængt en mand?
Jeg har hængt mange på det sidste.
Plyndrere, danere.
Allerede døde, herre.
Jeg taler om en sakser, en mand fra Coccham, fra Wessex.
Er det derfor, du er her?
Blandt andet.
Manden var en tyv, herre,
ganske enkelt.
Du hængte ham uden rettergang.
Han var skyldig.
- Tre gange. - Det er formålet med rettergang
at fastslå skyld. Folk må se retfærdigheden ske.
Så arrangerer jeg en retssag.
Det er desværre lidt for sent.
Er der blevet klaget, herre?
Der er love,
nøje formulerede love, og hvis du vil forblive adelsmand,
skal du følge dem. Du skal ikke påtvinge dine helgenidealer
på mit kongerige.
Vi er vest for Watling Street, ikke øst.
Ja, herre.
Vi går ikke over til Danerland, vi går ikke over til danelagen,
hverken i sind, krop eller ånd.
Nej, herre.
Min nevø, Aethelwold. Han var...
Han blev set gøre netop det.
Forlade Wessex, krydse gennem Mercia fra vest til øst. Er du klar over det?
Det er jeg ikke.
Da Aethelwold var her, nævnte han ikke at krydse over i Danerland.
Hvad nævnte han?
Han nævnte dig, herre, og hvordan du tog hans krone.
Aethelwold går altid uden formål.
Mit råd er det samme, som det altid har været,
du bør retsforfølge ham og så dræbe ham.
Begynder Djævelen at hviske ham i øret, har jeg måske intet valg.
Udover de mænd, du klyngede op,
hvor mange plyndrere har du så dræbt?
Vi dræbte omkring 30 i alt, de havde plyndret en landsby.
I Mercia.
Herre, vi hører skrigene om natten.
Mercia er svagt.
Dets folk har ingen beskyttelse mod danerne.
Mercia er uorganiseret, og det vil ændre sig, der vil være fæstninger.
Hvad er det?
Den struktur?
Det er et bedested, herre.
En kirke, Uhtred?
Ikke helt. Det er en hytte med et kors på.
Hvis formålet er at bede, så er det en kirke.
Herre! Et skib nærmer sig!
Købmænd!
Måske vil du have et øjeblik til at bede, herre?
Jeg må holde øje med købmanden.
Ja. Det vil jeg gerne.
Herre!
Jeg tænkte lige på dig.
Altså du var i mine bønner.
Tak, Hild.
Fortsæt bare, lad mig ikke forstyrre din fred.
Vil du sidde med mig,
i fred, herre?
Det vil jeg gerne, Hild.
Må jeg spørge...
Har du fundet din evige fred?
Jeg er tæt på, herre.
Jeg føler mig mere tilfreds med Gud end med mit sværd.
Mod uden et sværd er den sværere vej.
Med tiden...
Må det blive den eneste vej.
Jeg beder til, at du finder din fred før mig.
Tak, herre.
Dig, du bliver hos skibet.
Godwine, jeg ventede dig for to dage siden.
- Har du øksehovederne med? - Ja, herre.
Lavet i Frankerriget, de kan kløve et egetræ.
- Hvor mange? - Hvor mange har du brug for?
Min mand så krigere på dit skib.
Er det sandt?
Kun tre mænd, herre. Det er en nordboer.
Han vil tale med dig alene.
- Kan jeg stole på den nordboer? - Han siger, at du kender ham.
Hans navn er Erik. Han har en bror, Siegfrid.
Finan, ved første tegn på problemer, brænder du skibet af.
Der bliver ikke brug for ild, herre.
Sihtric, hent mig en masse fakler.
Jeg vil gerne være forberedt.
Uhtred af Bebbanburg.
Her er vi, fortabt i Wessex igen.
Jeg har svoret til kong Alfred...
Det er derfor, jeg er her.
Hvorfor er du her?
Jeg leder ikke efter kamp, ikke endnu.
Kan du tro, at jeg rejser for at møde en død?
- Begår du dig nu i trolddom? - Det er min skæbne, eller det hører jeg.
Du har mit ord på, at jeg gør mit ærinde i Mercia,
og så vender jeg tilbage til Frankerriget.
Er Siegfrid i Frankerriget?
Det er han,
en ikke meget længere, min bror er... Rastløs.
Vi er blevet stærke i årene siden Northumbria.
Vi har en flåde nu, 19 skibe.
Som I vil sejle hvorhen i?
Vi har ingen fast plan
udover at lytte til Bjørn.
Den døde.
Du siger det uden overraskelse, Uhtred.
Du har vist hørt om dette spøgelse.
Han taler for de tre spindere. Vi kan ikke ignorere ham.
- Vi? - Du og jeg.
Efter hans nederlag ved Ethandun afviste jarl Guthrum vores guder,
og de er vrede.
De vil have hævn.
Jeg tror, at vi er blevet udvalgt.
Du får vores invitation. Du skal nok få at se.
Hvad, hvis jeg nægter at mødes med dette spøgelse?
Det er en sag for de tre spindere og guderne.
Og hvad, hvis jeg tror, at spøgelset er en fælde...
At det er Siegfrid, der vil dræbe mig?
Det har du mit ord på, at det ikke er.
Jeg sværger...
Vi vil kun have Uhtred af Bebbanburg ved vores side.
Må jeg passere for at holde min egen aftale?
Ja.
Hav en sikker rejse...
Helt hjem til Frankerriget.
Uhtred Ragnarson.
Du vil altid have min respekt.
Men glem ikke, at du er opfostret som daner.
- Var suppen passende, herre? - Suppen var en fryd, Gisela.
Alen ligeså.
Du bør holde igen, Odda, du skal op ad en stige for at nå i seng.
Du kan altid blive båret, herre.
Det ville ikke være første gang.
Og jeg garanterer, at det ikke bliver sidste.
Herre, du får mig til at lyde fuld.
Selvom jeg ved, at mit hoved vil være ømt i morgen.
Så er det ale til morgenmad, herre, den eneste kur.
Var min nevø fuld, da han var her sidst?
Aethelwold er ofte fuld, herre,
men sidste gang rørte han ikke en dråbe.
Han sagde, at han havde været ædru i dagevis, hvilket var en overraskelse.
Det er et mirakel.
Ikke helt.
Aethelwold er ikke helt dum, herre.
Hvis han intet formål har, kan han så ikke hjælpe med at få styr på Mercia?
- Han kæmpede godt ved Ethandun. - Som han ofte minder folk om.
Han er så god en mand som Aethelred.
Uhtred, tal ikke om ting, du ikke forstår,
ting, der ikke vedrører dig.
Wessex' sikkerhed vedrører mig.
Det er jeg glad for at høre.
Og derfor dræbte vi plyndrerne, herre.
- Plyndrere, der tilhørte jarl Guthrum. - Hans navn er nu kong Aethelstan,
det har været hans navn, siden han blev kristen.
Hvad han end hedder, er det hans mænd, der nu bryder freden.
- Er du sikker? - Ja.
De samles ved udmundingen af Temesfloden ved Beamfleot.
Det er sandt, herre, 200 eller mere, vi har set det.
Og deres styrker vokser.
Hvis disse overløbere er Aethelstans, så er de hans problem.
Indtil de beslutter at blokere floden, herre.
Og så vil Wessex udsultes.
Aethelstan tager sig af dem.
Han må dræbe dem.
Jeg mener, at vi må dræbe dem.
Hvad vi må, er at holde fred!
Krig kan ikke altid være svaret!
Herre, tilgiv mig, men du taler om ting, du ikke helt forstår.
Disse mænd vil ikke lytte til Aethelstan,
og Aethelstan vil ikke tage sig af dem.
Indtil videre er de overløbere, men finder de en herre at tjene,
kan de blive en hær.
Svar på det her. Hvor skulle den herre komme fra? Kender jeg ham?
Bør jeg frygte ham?
Du kan være sikker på, at han ikke hedder Uhtred, herre,
hvis det er det, du mener.
Mit råd, herre, er at sende skibe og mænd til Beamfleot.
Vi bevarer freden.
De siger, at det er en ære at have en konge på besøg,
men hans folk og præster har spist mad til næsten en hel vinter.
Uhtred, hvordan kan du tjene en mand, der ikke ser din værdi?
Han kan godt se den.
Hans Gud vil ikke lade ham tage den til sig.
Han synes mindre om mig dag for dag.
Så bør du bede ham frigive dig.
Så tager vi nord på til min bror og Ragnar.
Jeg er tilfreds her, men vi kan ikke blive Alfreds fjende.
Herre.
Hild. Du ser farlig ud.
Jeg foretrak dig med et sværd.
Mit sværd er blevet tungt.
Men du kan nok slå nogen ihjel med det der.
Jeg må tale ærligt med dig.
Jeg vil gerne bygge et hus, et nonnekloster, her i Coccham,
men med din og biskoppens tilladelse, naturligvis.
Tiden er rigtig.
Du har min tilladelse uden spørgsmål.
Tak.
Og du har min beskyttelse...
Altid...
Priorinde Hild.
Du vil altid være for god en kvinde til Gud alene.
Alfred bliver glad.
KONGERIGET EASTANGLIA
Pak årerne, sikr hende!
- Og Haesten! - Herre?
- Sørg for, at skibene er bevogtet godt! - Ja, herre!
Beamfleots fæstning.
Og alle mændene indenfor.
De er vores nu.
Selv luften er rig her.
Hvor lange oppe af floden er Lundene?
En halv dag med tidevandet.
Vi tager den så snart som muligt.
Og Uhtred.
Som planlagt.
KONGERIGET WESSEX
Glæder du dig til brylluppet, fader?
Ja. Det gør jeg, fader Beocca.
Jeg nyder bryllupper som enhver anden fulderik.
Hvordan har din egen dame det, fader, daneren?
Thyra? Hun er ikke min.
Hun har det godt.
Hun har en sær skønhed.
Ja.
Hun... Hun... Ja.
Hver aften minder jeg Gud om, hvor meget jeg savner en kvindes selskab.
Han sender mig intet.
Vi taler sammen, Thyra og jeg.
Hun er en behagelig kvinde.
Der er intet bedre syn
end en nøgen kvinde med udstrakte arme.
Vi er der næsten.
Herre?
- Herre? - Beocca, kom ind.
- Fader Pyrlig. - Goddag, herre.
Jeg læser kun om kampe og plyndringstogter.
Hvilket slags sted er Danerland dog?
- Syndigt, herre. - Uden tvivl.
De vil kun dræbe og hore.
Herre. Skal vi vente?
- Et øjeblik. - Frue Aelswith.
Frue, jeg undskylder for min farverige beskrivelse
af livet som daner.
Vi er forberedte, herre.
- Fader Pyrlig, jeg har en opgave til dig. - Herre.
Du kender East Anglia, ikke?
Jo, herre, et utrolig smukt land.
Tag til kong Aethelstan, han har måske brug for hjælp med at læse brevet.
Aethelstan.
Han skal tag sig af overløber-danerne ved Beamfleot, og i en fart.
- Hvis du kan understrege "i en fart". - Understreg i en fart.
Du er blevet tildelt en garde. De venter i stalden.
- Skal jeg af sted nu, herre? - Hurtigt, fader.
Må jeg sige, at jeg faktisk glædede mig til festlighederne, herre.
Hele Winchester vil fejre.
Hurtigt.
- Ja, herre. Jeg samler det nødvendige. - Herre.
Er du klar?
Det er jeg.
Det skal gøres lidt dekorativt arbejde.
Rør den ikke, du har blæk på hænderne.
Sig, hvad du synes.
Kan du lide den?
Jeg har aldrig set noget så smukt.
Han fortjener dig ikke.
Sagde jeg ikke det samme?
Jeg håber, at Aethelred siger det samme.
Aethelred bør se sig selv som en meget heldig ung mand.
Og du vil nok holde af ham med tiden, er jeg sikker på.
- Jeg holder allerede af ham. - Ti nu stille.
Du har dårlig mødt ham, og sidste gang var over et år siden.
Aethelred er en god og gudfrygtig mand.
Der er lidt for glad for sig selv.
Kommer Uhtred til brylluppet?
Ja, desværre.
- Jeg ser ham som vores lykkebringer. - Så, der skal ikke tales
om lykke eller lykkebringere. Det er Guds vilje og intet andet.
Må Han være lovet.
Det er frodigt land, herre.
Ikke grønnere end i Mercia.
Men Wessex har den fordel ikke at dele grænse med waliserne.
Waliserne mod vest, danerne mod øst og Alfred mod syd.
- Vi er omringet. - Jeg ville sige, at vi ligger perfekt
i midten af Alfreds idé om England.
- Altafgørende. - Ja. Det kan jeg lide.
Herre?
Har du truffet en beslutning?
Har du tænkt over det?
Tænkt over hvad?
Uhtred.
Mit ønske om at blive gift, herre. Jeg vil gerne have en familie.
Herre, svar manden.
Jeg taler med hende i Winchester og giver dig min beslutning.
Tak, herre.
Men du giver hende ikke flere af dine armringe eller sølv.
Det er jo den store herre Uhtred fra den lille og ukendte Coccham.
Jeg ser, at du drikker igen, Aethelwold.
Bare en kop eller to, intet mere.
Jeg har nyheder til dig.
Du ved, hvor du finder mig.
Før du gemmer dig på en kro, vil jeg tale med dig.
Om hvad?
Privat.
Uhtred, vær nu rar.
Lad os ikke forhaste os med at gøre Alfred til vores fjende.
Og hvis den døde mand og guderne siger noget andet?
Det vil de ikke, hvis de virkelig er guder.
Og...
Den pige, Sihtric elsker, nedgør hende ikke.
Hun er en drukhushore.
Og hvad er Aethelflaed?
Er et fredsægteskab ikke med en hore?
Der er tydeligvis en forskel.
Hun vil blive gift og kneppet af en mand, hun ikke kender, mod betaling.
Hvad er forskellen?
Det er måden.
Hun er en hore i en brudekjole.
Hvis det er sandt, så tilhører jeg stadig din onkel!
Jeg siger ikke mere.
Det er jeg glad for at høre.
Uhtred.
Uhtred, som altid er det en glæde at se dig.
Og dig, fader Beocca. Du ser godt ud.
Jeg har det godt.
Du skal møde fader Pyrlig.
Herre Uhtred, jeg har hørt meget om dig.
Fader Pyrlig var selv kriger engang.
Sværd og spyd, herre,
men man bliver træt af at stikke jern i andre mænds maver.
Jeg havde gerne drukket ale med jer, men jeg må forlade jer.
Har du lagt brevet i sikkerhed?
Ja, fader. Jeg har lagt det ved siden af min kuglepose.
Herre Uhtred, det var en ære.
Usædvanlig præst.
Ja.
Uhtred, der en sag, hvor jeg har brug for dit råd,
angående Thyra.
Som jeg siger, har hun det godt, og hun er herlig.
Men mit problem er dette.
Hun... Må rejse, føler jeg.
Tage med dig til Coccham eller hjem til Ragnar.
- Vil du ikke have hende her? - Nej.
Jo. Nej, jeg vil gerne have hende her, det er blot...
Jeg kan bare ikke tænke,
jeg kan ikke arbejde, jeg kan ikke sove.
Det har været sådan i månedsvis.
Jeg kan dårligt bede.
Og når jeg beder, beder jeg kun for mig selv,
hvilket er forkert, meget forkert.
- Syndigt. - Forkert.
Jeg vidste ikke, at hun var blevet sådan en byrde, fader.
Hun er ikke en byrde.
Hun kunne aldrig blive en byrde.
Så er jeg forvirret, fader. Hvorfor må hun rejse?
Fordi jeg ikke kan tænke på andet end hende!
Det er konstant og ynkeligt
håbløst, fordi...
Hun er skøn, og jeg er... Beocca.
En mand, der er gammel nok til at være hendes meget ældre bror.
Du smiler.
- Nej. - Du griner ad mig.
Nej, fader, jeg sværger. Jeg griner ikke ad dig.
- Jeg kan se dine tænder. - Jeg deler din glæde.
Der er ingen glæde!
Jeg føler, at jeg er i en slags skærsild.
Thyra skal ikke til Ragnar.
Hun er lykkelig her i Winchester med dig.
Nonsens.
Beocca, du er hendes fred. Hendes lykke.
- Gift dig med hende. - Gifte mig?
Du bør gifte dig med hende, fader, og gå i seng med hende.
Og så takke Gud for at give os sådan en glæde.
Lovpris Ham, fader.
Lovpris Ham!
Men hvad, hvis hun nægter?
Er det Aethelred?
Så vidt jeg ved, kunne Alfred ikke have valgt en større lort.
Jeg har aldrig mødt ham, men fra udseendet at dømme,
er han skidt ud af en kæmpes røv.
Det siges, at han skal være konge af Mercia.
Det siger adelsmændene i Witan.
Herre over Mercia, måske.
Alfred ville aldrig lade endnu en sakser blive konge.
Ej heller ville en vis død mand ved navn Bjørn.
- Han vil møde dig. - Kom med mig.
Du niver mig.
Den var ren!
Hvorfor er du betroet med mine sager? Hvem gav dig beskeden?
- En skjald! En hedningeskjald... - Hans navn!
Eilaf! Eilif! Et danernavn, noget sært!
Er du klogere? Nej, du er ikke.
Jeg er budbringer, intet andet.
- Om du synes om det, er vi knyttet. - Knyttet?
Ja!
Vores forfædre var konger, men vi anerkendes dårligt som adelsmænd.
Vi fortjener mere.
Specielt du fortjener mere!
Jeg har et kammer i paladset, og ikke andet,
det er alt mit land. Han har intet givet mig.
Jeg er end ikke længere del af Witan'en.
Uhtred, jeg kan se, at du er splittet, men hvorfor bør vi se til,
mens magt og velstand gives til folk som Aethelred fra Mercia.
Du så ham selv lige
ride gennem Winchester som en påfugl, som om han var konge...
Hvornår?
Hvornår skal jeg møde Bjørn?
Hvis vi tager af sted i aften, kan vi være tilbage om to dage og før brylluppet.
Jeg fører dig dertil.
Se ham rejse sig fra graven, så ved du, at det er sandt.
- Han beder ikke igen. - Herre!
Tal ikke! Rør dig ikke!
Vi rider, så snart mine heste er kølet af og blevet fodret.
Forandringens vinde blæser, herre konge.
Det vil glæde dig, at jeg har truffet min beslutning.
Du kan gifte dig med pigen.
- Herre, tak... - Når du har gennemført en opgave.
Hent Clapa og vent på mig i staldene.
Sørg for, at hestene har fået mad og vand, men er klar.
- Ja, herre. - Gå.
Tak, herre.
Vi døber vores første søn Uhtred, herre.
- Nej, du gør ikke! - Nej, jeg gør ikke.
Thyra.
Beocca.
- Du skræmte mig. - Tilgiv mig.
Kommer du ind?
Jeg har aftensmad.
Jeg må sige noget, Thyra,
noget jeg må spørge om.
- Så bør du spøge. Ville... - Gift dig med mig!
Jeg sagde gift dig med mig.
Det var egoistisk at spørge, endda nævne ordet...
Men jeg frygter, du er blevet én, jeg ikke kan leve uden.
Frygter du?
Livet uden dig...
Frygt ikke længere.
Jeg er her...
Altid.
- Aftensmad? - Lovpris Ham.
Her er den.
Skjaldens hal.
Eilaf fik den af sin herre for god tjeneste.
Sihtric, du går ikke længere,
ikke før vi er inde i hallen.
- Du forbliver altid uset. - Ja, herre.
Hvis den døde rejser sig,
holder du øje, når han lægger sig i graven igen.
Hvad, hvis han ser mig, herre?
Hvad, hvis...
Hvad, hvis han ved, at jeg er her?
Så skider du i bukserne.
Du forbliver uset og holder vagt.
Ja, herre.
Der er mænd, krigere.
Vi kommer for at tale med Eilaf, skjalden.
Vi har en invitation.
Hvem er jeres leder?
- Dig? - Det er jeg.
Jeg er Haesten,
og du er Uhtred af Bebbanburg.
Du skånede mig ved Eoferwic, herre.
Du er ventet og velkommen.
Gå ud og pis.
Hvem er han?
En tyv, herre.
Jeg tjener Erik...
Siegfrieds bror.
Han ønsker dig vel.
Er Erik her ikke?
Nej,
og hvis jeg havde noget at sige, var jeg heller ikke.
Mine mænd...
De er bange.
For spøgelser?
Det er ikke et syn, man glemmer.
Min herre vil have, at du skal vide, at han er i Beamfleot, ikke Frankerriget.
Med Siegfrid?
Med sin bror og flåden.
Han insisterede på, at du skulle høre det.
Og efter Beamfleot?
Det ved jeg ikke.
Men det håbes, at du vil slutte dig til os.
Eilaf hviler sig som forberedelse til i aften. Du bør måske gøre det samme.
De har en flåde.
- Hvor mange mon? - Nitten skibe.
Det er over 500 mand plus dem, der allerede er der.
Og dem, der vil komme.
Så er det begyndt.
- Hvad? - Enden på freden.
Du står for tæt på, pige.
Tving mig ikke til at tale til dig igen.
Når ægteskabet er overstået, bør du overveje at få Aethelred
til at tjene sit privilegium.
Danernes kampe og plyndringer må ikke tolereres, ikke ét.
Det bør gøres til Aethelreds ansvar.
Og Mercias adelsmænd bør inviteres til en Witan i Wessex.
Med hvad formål?
Med det formål at bukke for kongen
og se Mercias herrer gøre det samme.
Jeg tvivler ikke på, at Aethelred har drømt og drømmer om
at vælte mig.
Det ville være en påmindelse om hans stand.
- Undskyld mig, herre. - Odda. Kom, sid ned.
Herre, det handler både om noget og intet.
Sid.
Uhtred har forladt Winchester, i aftes.
Og er taget hvorhen?
Det ved vi ikke med sikkerhed.
- Og hvad med hans nuværende heks? - Hans kone, min kære.
Fruen Gisela forbliver i Winchester.
Han kan ikke være taget langt.
Aethelwold er sammen med Uhtred.
Hvilken retning tog de i?
Mod Mercia, herre.
Det er vist mere noget end intet, Odda, og jeg er ganske træt
af uendelig ulydighed.
Men det må ikke ødelægge din appetit, herre.
Det gør det ikke.
Hold øje med Gisela.
Hun må ikke gå, før hendes mand er tilbage og har forklaret sit fravær.
Fader Beocca.
Herre, herre, frue.
Jeg har nyheder.
Er Uhtred kommet tilbage?
Hvorfra, herre?
Hvad er dine nyheder, fader Beocca?
Jeg skal giftes.
Den engang stolte og modige jarl Guthrum...
Han kalder sig nu kristen!
Han kalder sig nu "kong Aethelstan",
men han er ikke andet end Alfreds hund,
og han har bragt skam over os alle.
Han har bragt skam over enhver kriger, der er kommet før os!
Han har bragt skam over guderne!
Og guderne befaler os alle, der er samlet her, at hævne dem!
Og hævne dem vil vi!
Ved solopgang i morgen
er Lundene og alle dens rigdomme jeres.
Tro mig, når jeg siger,
at guderne er med os!
Guderne er med os!
KONGERIGET MERCIA
Tilgiv mig, at jeg ikke var vågen til at byde dig velkommen, herre.
Bjørn har ikke ladet mig hvile på det sidste.
Vi forstår.
Guderne ønsker ærlige mænd.
Så jeg takker, fordi du er her, Uhtred af Bebbanburg.
Efter i aften...
Håber jeg at kunne sove.
Hent blodet.
Det er på tide.
Det er en kristen kirkegård.
Ja, herre.
Måske er det derfor, at Bjørn ikke kan hvile...
Eller gå videre.
Nej, lad være.
Lad være...
Før de døde rejser sig,
må vi sende en budbringer over bugten.
Er han skyldig?
- To gange. - Jeg beder dig herre, vær nu rar.
Jeg har en kone, jeg har børn.
- Hvad stjal du? - Kun et lam, herre, til min familie.
- Og pelse. - Til min familie, herre!
Jeg beklager, men en tyv, der har stjålet to gange, fortjener at dø.
- Nej! Vær nu rar... - Stik den her i munden på ham.
Nej, herre. Jeg beder dig, vær nu rar.
Jeg kan kæmpe, jeg kan arbejde, tjene. Jeg beder dig.
Jeg er på din side, herre.
Hvad er det?
Nej, herre, lad være.
En harpetråd, herre. En bro fra vores verden til Bjørns.
- Dræb ham. - Nej, lad være, herre!
Lad være, herre, nej!
Stik beskeden i hans mund, og dræb ham så!
Skån mig! Skån mig, og jeg vil gengælde med taknemmelighed!
Vær nu rar, herre! Nej!
Bjørn, du har blod.
Jeg har givet dig liv.
Jeg har sendt en besked.
Hvis det er fred, du vil have,
skal du ikke få det, før vi hører dig tale!
- Harpestrengen. - Velkommen, Bjørn.
Dette er herre Uhtred,
der har sendt mange danere til det sted, du lever.
Jeg lever ikke.
Du har en besked til herre Uhtred.
Herre Uhtred.
Jeg ser dig nu.
Guderne har fået deres offer,
og brødrene har i aften
sat det i gang, der ikke kan stoppes.
Lundenes gader er røde...
Af sakserblod.
Du skal være konge.
Konge af Mercia.
Konge over saksere og danere.
Konge over andre konger.
Du. Herre Uhtred.
Begrav ham.
Herre?
Det er gjort.
Hvad vi lige har set...
Tror du, at det er sandt?
Ja.
Det gør jeg også.
Det løb mig koldt ned ad ryggen, det er helt sikkert.
Hvad så nu? Du har svoret en ed til Alfred.
Alfred er intet sammenlignet med guderne.
Jeg ville foreslå.
Uhtred...
At det er vores føderet at blive kaldt konger.
Haesten.
- Herre? - Brødrene Siegfrid og Erik,
er det sandt, hvad Bjørn siger? Angriber de Lundene?
Jeg er ikke sikker, herre, men det var planen
at sejle op ad floden og tage Lundene,
hvilket nu vil være din by...
Som konge over Mercia.
Oversættelse: Anders Langhoff